Jeg har indbudt jer i dag for at takke for jeres utrolige indsats.
Vi var ikke nået så langt uden jer. I aften har vi 65-kilometer-fest.
Vi får besøg af senatorer, investorer og andre standspersoner.
Og da vi har stor mangel på damer med et godt renommé -
- bliver I alle inviteret til ballet.
Men I må gøre jer præsentable -
- og opføre jer som de sømmelige damer, jeg ved, I kan lade, som om I er.
Men lommetyveri og rulleforretninger mod de døddrukne straffes hårdt.
Gå så ud og gør jer i stand.
Drenge. Hvordan går det?
- Vi gør os klar til ballet. - Har I skygget Swede?
- Det har vi. Men forgæves. - Han er en glat snog.
- Han red ud af byen i går aftes. - Ved du hvorhen?
Nej. Men han købte to flasker whisky, før han tog af sted.
- Han skal vel på en druktur. - Swede drikker ikke.
Så skal han vel møde en, der gør.
HANDELSSTATION NÆR COUNCIL BLUFFS I IOWA
Jeg var der ikke den aften. Se datoen på min hjemsendelse.
- Jeg blev såret to uger før Meridian. - Hvordan vidste du så, hvad der skete?
Jeg holdt kontakt med Johnson og de andre. De fortalte om det.
Du kan du bevidne, hvorfor Bohannon havde et motiv til at dræbe dem.
Tror du, jeg er gal? Han dræber mig, hvis jeg tager tilbage.
Den mand giver ikke op. Du kan fortsætte din flugt -
- men en dag dukker han op på dit dørtrin og dræber dig.
Nej, lad os gøre det her færdigt...
Nu.
Whiskyen skal ind i danseteltet, ikke ind i jeres telt.
Og jeg tjekker senere, om der mangler nogen flasker.
For pokker da!
Okay...
- Problemer med gulvbrædderne? - Du er meget skarpsindig, hvad?
Jeg er vist ikke nogen videre snedker.
Nej, det er du ikke.
Kunne du måske hjælpe mig? Hvis du ikke har travlt med at dræbe nogen.
- Jeg kan da ikke gøre det værre. - Herligt.
Du er ret god med hammer og søm.
- Var du virkelig farmer før krigen? - Er det så svært at tro på?
Ja. Jeg har svært ved at forestille mig dig i huslige omgivelse.
- Næh. Jeg var altid lidt rastløs. - Så du var gift?
Var. Jeg havde også en søn. Da krigen kom, greb jeg muligheden.
Mary ville ikke have, at jeg tog af sted, men stoppede mig heller ikke.
Nu ville jeg give alt for at være hjemme og bare...
Så du mistede dem begge to, din kone og din søn?
Det er jeg ked af.
Det er i orden.
- Det var det. - Undskyld. Jeg ville ikke såre dig.
Hvad der end skete med din familie... Lad det ikke dræbe manden, de elskede.
Beklager, mrs. Bell. Det er for sent.
- Mr. Durant. - Er du ikke stukket af?
- Jeg besluttede at blive. - Er det klogt?
Ingen har beskyldt mig for at være klog.
- Så vi ser Dem til ballet i aften. - Ja, hvis jeg kommer.
- Specialbestilling fra New York. - Jeg kan ikke tage imod den.
- Det er ingen gave, men betaling. - For hvad?
Jeg har inviteret mange potentielle investorer i aften.
Hvad har det med mig at gøre?
Jeg har indset, at jernbanen godt kan bruge et nyt ansigt udadtil.
- Du tænker på 'Vestens blonde jomfru' - Ja.
- Du tror, Hun vil lokke investorerne. - Som fluer om en sukkerknald.
Jeg skal tænke over det... på en betingelse.
Hvorfor er intet enkelt med dig?
- Jeg vil være en del af den. - Af hvad?
Anlæggelsen af jernbanen. Jeg vil være med, til den er færdig. Aftale?
Deres betingelse er accepteret, frue.
Undskyld.
- Jeg ville ikke forstyrre din bøn. - Hvad kan jeg hjælpe dig med?
Jeg går af en mørk sti.
- Jeg har været på den i et stykke tid. - Hvor fører den mørke sti hen?
Til mere blod... mere had.
Jeg mødte en, som prøvede at nå mig og bad mig vende mig væk fra mørket.
Du har villet prædike for mig. Nu har du chancen.
Der findes en Gud. Det tvivler jeg ikke på.
Men der er også en Satan.
Og ved du, hvad ham Satan gjorde? Skal jeg fortælle dig om det?
Satan skar Guds arme af.
Og han huggede Guds ben af og trykkede hans øjne ud -
- rev hans tunge ud og lod ham ligge i en blodig bunke på gulvet.
Men han lod Gud beholde ørerne, så han kan høre os -
- når vi jamrer og slår om os og beder om Hans hjælp.
Men, broder. Der er intet, Gud kan gøre for at hjælpe os.
Hvad er det, du siger, prædikant?
Vælg hadet. Det er så meget lettere.
Broder...
Vælg hadet.
- Har alle ikke fri i dag? - Alle undtagen os.
- Og vi blev heller ikke spurgt. - Skal jeg snakke med Durant?
- Du er fin på den, hvad? - Pas på. Jeg er stadig din chef.
- Hvem tror du, du er i det smarte tøj? - Hvem gjorde dig så kæphøj?
Det gjorde du. Du skal ikke være vores chef. Du skal være vores leder.
Jeg troede, du passede på os. Men du passer kun på dig selv.
Det er der ingen andre, der gør.
Jeg er ikke din herre. Du må selv tage ansvar for dit liv.
Carlton.
- Bohannon. Jeg har ledt efter dig. - Hvad sker der, Sean?
Vi lægger planer for Swede. Han er lige kommet tilbage. Og han var ikke alene.
- Hvem var han sammen med? - Jeg hørte ingen navne.
Men han havde en unionsfrakke på. med sergentstriber.
- En sergentfrakke. - Det tror jeg. Vi har haft vores...
- Og du så sergentstriber? - Ja.
Hvor er de? Hvor er de?!
- Hvor er de? - I Swedes vogn.
Er vi så kvit for boksekampen?
Bohannon...
Der kommer et par marshal'er for at anholde mig i aften. For mord.
- Hvorfor smutter du så ikke? - Sergenten er her.
Swede har vel overtalt ham til at vidne imod mig. Det må være ham.
- Det kan du ikke vide. - Hvad er din interesse i det her?
- Jeg har ingen. - Hvorfor blander du dig så?
Du fortalte mig engang noget, som virkelig gjorde mig fri.
- Og hvad var det? - Giv slip på fortiden.
De bliver ballets konge.
- Desværre uden en dronning. - De taler om mrs. Lily Bell.
Skal vi gå os en tur?
Mr. Gundersen, har De nogensinde fået hjertet sønderrevet af en kvinde?
Jeg var gift, men hun stak af med en sigøjner.
Mit hjerte blev ikke sønderrevet, men hun stjal mit kukur.
- Nå... Min sigøjner er Bohannon. - Åh, Loke.
- Hvad? - Så han og mrs. Lily Bell?
Jeg gav ham muligheden for at flygte, men han tog den ikke.
- Flygte? Hvorfor? - Jeg fortalte ham om marshal'erne.
- Han ved, at du pønser på noget. - Hvorfor fortalte De ham det?
- Jeg ville af med ham. - Hvorfor fortæller De mig det her nu?
Fordi jeg ønsker, at De får held med Deres plan, mr. Gundersen.
- Du skal ud herfra... nu! - Hvorfor?
- Han kommer. Gem dig. - Hvor?
Det vil jeg ikke vide. Så kan Bohannon ikke tvinge det ud af mig.
Mød toget, når det ankommer. Marshal'erne vil beskytte dig.
- Hvor er han? - Hvor er hvem?
I mit hjemlands myter har vi en gud, som kaldes Loke.
Loke er guden for kaos. Han skaber ballade overalt, hvor han kommer.
Uanset hvor meget guderne prøver at fange ham, så slipper han altid væk.
- Tre sek. til at sige, hvor han er. - Jeg ved det helt ærligt ikke.
Og vidste jeg det, ville jeg ikke fortælle dig det. Dræb du mig bare.
Jeg kan dø i lykkelig vished om, at det var mig, der blev din undergang.
Jeg tænkte det nok. At dræbe mig passer ikke med din moralske matematik.
- Eva. - Jamen dog, skat.
Du er jo finere end en fin gentlemans snotklud.
Du ser heller ikke så værst ud.
- Hvor fik du den kønne ting? - Af Lily Bell.
- Hvad laver du herude? - De bygger en by. En rigtig by.
Jeg har været på farten, så længe jeg husker, siden før indianerne tog mig.
Jeg tænkte, at det kunne være fint for os at slå os til ro.
Hvad mener du?
Vi skal jo giftes, så hvorfor ikke slå os til ro som mand og kone...
...og stifte familie? - Gifte os?
- Som vi har snakket om. - Jeg sagde ikke noget om giftermål.
Men sagde du ikke forleden, at du ville have, jeg skulle være din?
- Det vil jeg. - Jeg troede, at det betød...
Så langt har jeg ikke tænkt. Og jeg vil ikke bo i en snoldet stationsby.
Se på mig.
Da de frigav mig, var jeg helt blank. Nu arbejder jeg for Thomas Durant.
- Javel. - For første gang har jeg penge.
Mine penge... i mine lommer.
- Måske har jeg en ordentlig fremtid. - Uden mig?
- Nej, jeg vil have dig. - Som din private luder?
Tænk engang. En rejse, som nu tager seks måneder, skæres ned til syv dage.
Syv dage. Man tror det næppe. Man kan tilbringe julen i New York...
- Og nytårsaften i San Francisco. - Mine herrer. Dette er mrs. Lily Bell.
Godaften, miss Eva.
- Mr. Toole. - Venter du ikke på mr. Ferguson?
Nej, det gør jeg ikke.
Jeg håber ikke, jeg går over stregen, men vil du danse med mig?
Beklager, mr Toole. Jeg har ikke lyst til at danse lige nu.
Jeg forstår. Tak, frue.
Mr. Toole...
På et tidspunkt ude i vildmarken med Robert spekulerede jeg på -
- om ikke det smukke landskab burde forblive uberørt.
En del af mig spekulerer stadig.
Men efter at have set disse mennesker arbejde så hårdt for at bygge banen -
- og have forstået dristigheden i denne amerikanske stræben...
...så kan jeg nu se, at det i sandhed er storslået.
En skål for Lily Bell, Vestens blonde jomfru.
- Følger du efter mig? - Nej, jeg får bare lidt frisk luft.
- Hvad går det her ud på? - Det gælder en betaling.
Nej, ikke nu. Hallo!
Få det forbandede reb væk! Slip mig!
Få dine skide fingre væk!
Vi er her for at inddrive en gæld.
Pas på, hvad du gør, din irske møghund.
- Slå skallen ind på ham! - Slip mig, satans irere!
Vil De danse, hr?
De andre fyre danser sikkert meget bedre.
Men jeg vil ikke have de andre fyre.
Der er mange goder, når du arbejder for mig, mr. Ferguson.
Undskyld mig.
- Hvad laver du med min kvinde? - Slip ham.
- Du sagde, at du ikke ville have mig. - Nej. Du er stadig min.
Er jeg din ejendom? Jeg bliver her, Elam.
- Mr. Toole gør vist det samme. - Dig og ham?
Der er ikke noget mig og ham. Vi vil bare ikke være vagabonder mere.
Jeg elsker dig, Elam. Men jeg er træt af at være en landstryger.
Undskyld mig. Jeg må desværre bryde ind.
Satans.
Det her er ikke nødvendigt. Jeg var der ikke, mr. Bohannon.
Løgner. Johnson sagde, at sergenten kvalte min kone.
- Og jeg så billedet. Du var sergent. - Ikke på det tidspunkt.
- Du voldtog og myrdede min kone. - Jeg var der ikke.
- Jeg kan bevise det. - Nej. Du er nødt til at være ham.
Jeg kan bevise det.
Jeg har ledt efter dig. Jeg har set marshal'erne.
- Dræbte du ham? - Ja.
Men han var der ikke. Jeg dræbte den forkerte mand.
Hvad vil du gøre nu?
$250 I DUSØR CULLEN BOHANNON
KONTOR
EJENDOMMELIGT MORD I HOVEDSTADEN
Tekster: Lasse Glavind www.undertext.se